![Peaminister David Ben-Gurion Iisraeli iseseisvumise väljakuulutamisel.](http://f9.pmo.ee/rujk08nikPUTJnmA9PuOrGwmXKI=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2024/05/13/16070616t1h901b.jpg)
14. mail 1948 kuulutasid juudid oma territooriumil välja Iisraeli riigi. Järgmisel päeval ründasid vastloodud riiki seitse naaberriiki: Egiptus, Jordaania, Süüria, Liibanon, Saudi Araabia, Iraak ja Jeemen.
14. mail 1948 kuulutasid juudid oma territooriumil välja Iisraeli riigi. Järgmisel päeval ründasid vastloodud riiki seitse naaberriiki: Egiptus, Jordaania, Süüria, Liibanon, Saudi Araabia, Iraak ja Jeemen.
1947. aasta Nõukogude Liidu ja Ameerika Ühendriikide toetusel vastu võetud ÜRO Peaassamblee otsuse alusel kuulutati 14. veebruaril 1948 välja Iisraeli riik. Otsuse järgi pidi moodustatama allesjäänud 25 protsendile Palestiina alast juudiriik ning teine Palestiina araablaste riik (Transjordaania oli esimene). Jagamine pidi toimuma vastavalt rahvaarvule. Juudid nõustusid resolutsiooniga, araablased aga lükkasid selle tagasi. Iisraelile eraldati 14 100 km² suurune ala (umbes 56% Palestiinast), seal elas 498 000 juuti ja 497 000 araablast (palestiinlast), Palestiina araabia riigile anti 11 100 km², seal elas 725 000 araablast ja 10 000 juuti.
Juudid kuulutasid oma territooriumil Iisraeli riigi välja 14. mail 1948. Järgmisel päeval ründasid vastloodud riiki seitse naaberriiki.